The Eastern Spirit Subbing Squad представя
18 СРЕЩУ 29 = Епизод 16 =
Хье Чан!
Добре ли си?
Къде съм? В болница?
Претърпя катастрофа. Докторът каза, че не си пострадала сериозно.
Ще те изпишат още сега.
Днес не е ли пресконференцията за "Ирис"?
Какво?
Трябваше да отидем до съда, тъкмо ще го направим заедно.
Хье Чан! - Бях тръгнала към съда.
Опитах се да избегна камиона.
Паметта й се е върнала, но изглежда е забравила последните събития.
Малко по малко ще си спомните всичко.
Какво? Имала съм амнезия? Няма начин!
На колко съм мислела, че съм? - 18.
18?
Наистина ми се иска да бях на 18.
И наистина беше…
И как бях?
Ами… беше по-сладка и жизнена и наистина ме харесваше.
Стига си говорил глупости.
Знаеш ли какво ми беше?
Готвене, чистене, а ти само ме излагаше.
А сега казваш, че не си спомняш нищо?
Канг Санг Йонг!
Вече няма да ми викаш Канг Бонг, така ли?
Да, точно така!
Не съм се отказала от развода, затова да приключваме с документите.
Не си ли на работа?
Откога имаш време да ме возиш насам-натам?
Нямаш ли снимки?
Няма значение колко съм зает, мой дълг е да закарам принцесата си.
Да не си болен?
Хье Чан!
Джи Йонг ли ти го направи? Детинско е!
Ти ми го направи.
За идиот ли ме имаш? Да не мислиш, че ще ти повярвам?
Като не искаш, не ми вярвай.
Къде отиваме? Това не е пътят за съда.
Първо ще се приберем! - Не искам.
Нека да приключваме и да се изнеса от къщата!
Скоро е сватбата на Хье Уон! Нека да мине и тогава.
Хье Уон ще се омъжва?
Защо не се вдига телефона? Как ще се женят като са сватове?
Хье Чан, иди да си починеш. Катастрофата не беше лека.
Нищо ми няма, не ми трябва почивка.
Ще си опаковам багажа и се махам.
Махаш се? И къде ще отидеш?
Знаеш ли какво ми беше през последните дни?
На път съм да се побъркам!
Не, разводът ще почака.
Оставаш тук, докато не си спомниш всичко.
Няма начин! Не е честно!
Юн Хо?
Добре, идвам веднага.
Излизам за малко. Ти стой тук, става ли?
Какво става?
Сега пък не помни, че е била на 18, така ли?
Нямаш никакъв късмет!
Казах й за сватбата ти, за да я задържа вкъщи,
Поговори с нея.
Налага ми се спешно да изляза, а не й направих нищо за ядене.
Моля те, погрижи се за нея.
Добре.
Какво ще правя сега? Такива съм ги надробила…
Ще се преструвам, че нищо не помня. Нищичко не помня.
Наистина ли се отказваш от филма?
Да, наистина.
Джи Йонг едва убеди режисьора да ти даде ролята,
затова не се инати и да вървим.
Съжалявам, но искам малко да си почина.
А как ще си изкарваш прехраната?
Хье Чан е бременна…
Искаш да умрете от глад ли?
Когато загубихме първото си дете,
имах чувството, че вината е моя.
Не бях добър баща.
Сега ми се дава шанс да поправя грешката си.
Ти си наистина перфектен съпруг!
Отказваш се от всичко постигнато?
Ще участвам в други пиеси.
Чувствам, че сцената е мястото за мен.
Правиш голяма грешка. Хье Чан знае ли?
Все още не съм й казал.
Да, за теб е добре…
А какво ще стане с мен?
Къде да намеря друг Канг Санг Йонг, а?
Преди първата си катастрофа,
сестра ми ме предупреди да страня от теб.
Ще припадне като разбере за сватбата ни.
Веднъж ми уреди уговорена среща. - Какво? Наистина ли?
И това ми било сестра!
Вкусно е…
Не помниш нищо от последните месеци, така ли?
Абсолютно нищо.
Тогава защо не си бясна, че с Бонг Гю ще се женим?
Вече сте взели решение, аз какво мога да направя?
Мога само да се радвам за вас.
Между другото, не си и помисляй да напускаш дома си.
С оглед на ситуацията, не можеш да останеш при мен.
И да се изнесеш, няма къде да отидеш.
Затова оставаш тук до сватбата, разбра ли?
Разбрах, ще остана.
Санг Йонг, ти се прибра? - Сядай, сготвих любимото ти варено.
Приключи ли с опаковането?
Не, защо й е да опакова?
Правилно… Спомни ли си нещо?
Не.
Това е изкуство… Хье Уон, голяма си късметлийка.
Не е като това, което направи за рождения ден на Бонг Ман.
Кога?
Миналата година…
Тогава бях на снимки в чужбина.
Значи е било по-миналата.
Не ми е добре на стомаха. Ти как си?
Добре, чувствам се страхотно.
Какво ви става? Вареното е превъзходно.
Искате ли после да гледаме един наистина интересен филм?
Защо го е пуснал?
Супер е. Изглеждаш страхотно в униформа.
Това Нун ли е?
Харесва ми.
Не помниш нищо от филма, нали? - Какво е това?
Значи това сте правили с Нун?
Един твой приятел го направи за теб. Даже ти беше заел гуменките си…
Какви ти гуменки? Беше анцуг.
Лягам си, уморена съм.
Всичко си спомня…
Сигурно се чувства объркана.
Нормално е, след всичко, което преживя.
Както и да е, изглежда, че с теб ще се оженим без проблеми.
Разбира се. - По мед и масло.
Благодаря ви, че дойдохте.
Обмисли ли предложението ми?
Съжалявам.
Разбирам…
Казва, че дядо го обича много
и няма да понесе заминаването му с вас.
Благодарна съм му, че ви е отгледал толкова добре.
Сигурно сте заети покрай сватбата и всичко останало.
Да.
Може ли да прегърна сина си за последен път?
От агенцията за недвижими имоти
ще дойдат на оглед днес.
Ще ти дам парите от къщата да си платиш обучението в чужбина.
Бонг Ман, истината е… - Знам.
Не искаш да живееш повече с мен, нали така?
Преди катастрофата, ти наистина не ме харесваше.
И ако не помниш нищо от последните месеци…
жалко.
Да, кога ще доставите поръчката ми?
Трябваше да си призная, че помня всичко.
Наистина ли е разстроен?
Хье Уон?
Не си спомняш, но майката на Бонг Гю…
Какво за нея?
Искала е позволение от дядо да вземе Бонг Гю в Америка,
но са я изгонили.
Заминава си след няколко дни.
Съжалявам за случилото се.
Не, исках прекалено много.
Майко, бременна съм.
Боже!
Харесва ли ви? - Да, но моля ви, говорете ми на ти.
Кога го очакваш? - На 1-ви януари.
Подай ми ръката си.
Благодаря ти, че обичаш Бонг Ман.
Майко…
Пръстенът ме е подарък от бащата на Бонг Ман.
Само съм мечтала за този момент.
Майко,
след няколко дни е сватбата на Бонг Гю.
Наистина ли ще заминете преди това?
Ще бъда неканен гост. Бонг Ман не би искал…
Не, това не са истинските му чувства.
Нямам право да искам от него да ме приеме.
Исках да живея с Бонг Гю, дори да е твърде късно…
Дядо им ги е отгледал добре.
Бонг Гю иска да остане при него.
Майко… - Не, благодарна съм.
Справил се е по-добре от мен.
Как да му се отблагодаря?
Не се тревожи за мен.
Хье Чан, няма значение какво говорят другите…
Да останем заедно.
Трудно е да живеем заедно,
но още по-трудно ще ни е да живеем разделени.
Вече сме трима.
Обещавам ти,
в бъдеще ще сме много по-щастливи от сега.
Поздравления.
Разбрал си? - Естествено.
Има ли нещо, за което не знам?
Тогава… - Разбира се.
Защо се преструваш, че не помниш? Побъркваш ме.
За мен беше голям шок.
Толкова проблеми ти причиних.
Хье Чан, това съвест ли е?
Да можех да се върна назад, само че този път да съм на 10.
Забърках се в големи каши, ти ги оправи мълчаливо.
Избягах от вкъщи, ти тръгна след мен. Защо?
Обикновено си груб и егоистичен.
Какво? Наистина ли съм такъв?
Изплаши ме. - И аз се изплаших.
Как може паметта ти да се върне толкова бързо?
Да не си се преструвала още от самото начало?
Никога няма да разбереш. - Какво?
Днес се видях с майка ти.
Подари ми това.
Защо си го приела?
Пръстенът е подарък от баща ти.
Едно нещо не ми дава мира…
В дневника си си написала, че ме обичаш,
но въпреки това искаше да ме напуснеш. Защо?
Чувствах, че само ти преча.
Ако не си бях загубила паметта,
ти нямаше да имаш толкова проблеми на главата.
Помислих си, че още си с мен
от задължение, а не от любов.
Глупаче.
От днес искам да ми казваш всеки път,
когато си щастлива или нещастна, разочарована, въодушевена…
Споделяй с мен.
И никога повече не ме изоставяй!
Разбра ли?
Виж ги, елегантни и красиви.
Ще могат да ги носят само в деня на сватбата.
Тези са по-семпли, ще ги носят навсякъде.
Не, трябва да са специални, все пак това е сватбеният им ден.
Не е така. Нищо не разбираш.
Защо се карате? Това са просто едни халки.
Бонг Гю, хубави са, нали? - Не, тези са по-хубави.
Ето, сравни ги добре.
Забравете, оставете! Предстои ни една последна битка.
Ако трябва се сбийте, но изберете нещо красиво, разбрахте ли?
Бонг Гю, да вървим.
Ние тръгваме първи. До после!
Но как ще си тръгнете! - Бонг Гю! Хье Уон!
Тръгнаха си заради грозните пръстени. - Защо да са грозни?
Няма друг начин! - Но това е лъжа.
Има различни видове лъжи. Тази е от добронамерените.
Можеш ли да живееш без мен?
Значи, тази лъжа ще спаси човешки живот!
Разбираш, нали? Да вървим!
Цветът е разкошен.
Искате дядо ви да го облече за сватбата, така ли?
Да видим…
Отива ти… - Махни го от мен!
Харесва ми…
Не ме карайте да повтарям!
Не съм съгласен с този брак, откажете се!
Дядо, не искахме да става така, но…
Бременна съм.
Какво?
Бременна?
Поздравления!
Какво…
Дядо, пристигнахме. - Какво търсите тук?
Имаме новина за теб.
Дядо, бебето… - Знам, знам!
Нима е повод за гордост?
Проблем след проблем…
Мислех, че ти ще си най-щастлив от новината.
Все мърмореше, че искаш Хье Чан да забременее.
Какво? Хье Чан наистина ли е бременна?
Какво? Бебе… наистина ли?
Да, в петата седмица съм.
Скъпи, двойно щастие.
Трябваше да ни кажете от самото начало.
Бонг Гю, къде искате да отидете на меден месец?
Точно така! Ще ви изпратя, където пожелаете.
Вече сме решили. - Къде?
В Америка.
Какво?
Смяташ ли да се виждаш с майка си?
Дядо, моля те, не я мрази. - Добре, разбрах.
Или тя, или аз!
Дядо, моля те…
Дядо. - Какво?
Откакто разбрах, че съм бременна,
мисля единствено за това кое е добро и кое не за бебето.
Разбираемо е, ти си майка.
Майка им си заминава утре.
Мен какво ме интересува това?
Дядо, може да не разбирам много,
но си помислих, какво ли е чувството
да не си виждал децата си повече от 20 години.
За доброто на Бонг Гю, се надявам,
че ще й позволиш да присъства на сватбата.
Много ще се зарадва и ще ти е благодарна за жеста.
Защо го направи? Знаеш го какъв е.
Братле, от мига, в който я видях,
разбрах, че това е майка ни.
Усещането беше странно, но веднага я познах.
Въпреки че нямам ясен спомен от нея.
Искам с майка ми да създадем много хубави спомени.
Майка ти си заминава утре. Наистина ли няма да я изпратиш?
Че защо ми е?
Не бъди такъв. Ела и се сбогувай с нея.
Забрави, няма да дойда.
Имаш сърце от камък! Магаре такова!
Какво?
Поне ме закарай на летището.
Не искам.
Коремът продължава да ме боли.
Щом те боли, защо отиваме на летището?
Искам да я изпратя, едва ли скоро ще дойде пак.
Върви.
Наистина ли няма да дойдеш? - Не.
Санг Йонг ли чакате?
Не…
Не беше нужно да ме придружавате. Само ви притеснявам.
Не, за мен е удоволствие.
Благодаря ви. Отивам до тоалетната.
Добре.
Ти си тук?
Отиде до тоалетната. Санг Йонг не дойде ли?
Не, появи му се спешна работа.
Поздравявам те за бебето.
Изглеждаш наистина щастлива.
Благодаря.
Бонг Ман…
Благодаря ти, че дойде.
Ще тръгвам.
Мамо!
Не ти се сърдя, че дойде.
А защото… закъсня.
Затова съм сърдит.
Няма ли да дойдеш на сватбата на Бонг Гю?
Скъпи мой, Бонг Гю…
Не мога да повярвам, че вече си в гимназията.
Сигурно си красив, облечен в униформата си.
Бонг Гю, Бонг Ман, в съзнанието ми вече сте големи…
Приличате ли си?
Не можеше ли да изчакаме асансьора?
Защо да губим ценно време? Върви!
До вчера беше против брака им,
а днес гориш от нетърпение да видиш новата си снаха.
Има още много време.
Какво като подраним?
Както и да е, останахме си само двамата…
След като Хье Чан роди, всички ще се преместят при нас!
Какво?
Хье Уон, не мога да те позная.
Как ми е гримът? Трябва да е перфектен.
Красива си. - Наистина ли?
Ще бъдеш щастлива, нали?
Разбира се. Знаеш колко трудно стигнах дотук.
Жадна съм.
От нерви е. Ще ти донеса вода.
Прекрасна си, Хье Уон. Това е последният ти шанс.
Още можем да избягаме като във филма "Абсолвентът".
Просто си свърши работата на водещ на церемонията!
Добре.
Съжалявам…
Много исках да ги видя, пък било и отдалече.
Дошла си дотук, защо си тръгваш? Остани на сватбата.
А когато ти дойдат на гости, се погрижи за тях.
Майко,
радвам се, че дойде.
Бабо! - Вие ли сте?
Гладни сме. Дай ни наденички. - Разбира се.
Но какво ви води и двамата при мен?
Влизайте.
Заповядайте. - Изглежда страхотно!
Бабо, бременна съм.
Какво? Наистина ли?
Така се радвам, браво на вас.
Откакто се помня, все се карате ще живеете ли заедно или не,
но най-накрая сте се разбрали.
Чудесно е. Просто прекрасно.
Сега, когато ще имате и дете, връзката между вас ще укрепне
и ще осъзнаете, че сте незаменими един за друг.
Помислете си добре, преди пак да се скарате.
Бъди добър с Хье Чан. - Да, бабо!
Санг Йонг! - Свърши ли с часовете?
Нун, отдавна не сме се виждали.
Хье Чан, имам малко работа, ще се видим вкъщи.
Нун, ще я изпратиш, нали?
До после.
Значи сега си на 29?
В началото не можех да повярвам,
че съм била на 18 и ме беше срам,
но сега ми липсва.
Причиних ти много проблеми.
Не, гледах документалния ни филм.
Аз нямам принос. - Не.
След катастрофата нараних много хора.
Но поне открих приятел!
Бях загубила мечтата си,
нямах смелост,
но ти ми помогна да ги преоткрия.
Ходихме в кино, школа, заснехме документален филм,
получих обяснение в любов…
Санг Йонг ми зае пари, докато те търсехме.
Няма нищо, той има много.
Спомням си обаче, че говорехте лоши неща за мен.
Не съм била хубава, тялото ми не било привлекателно.
Той започна.
Странно е.
Не си същата Хье Чан, която познавах,
вече си зряла жена.
Това ме натъжава.
Ти ми каза, че за другите може да съм на 29,
но за теб винаги ще си остана на 18!
Както само Хауърд разпозна младата Софи!
Да вървим!
Хье Чан, която пресече пътя ми като магия,
се върна в своя собствен свят.
Както й казах и в нощта на автокиното…
Винаги ще помня Хье Чан
като щастлива фея, която срещнах в юношеството си.
Това е нашата история.
Аз съм Бонг Су, а Хье Чан е Хье Йонг.
Няма и грам въображение.
Чакай… това не е нашата история.
Какво? Аз съм на смъртно легло.
Сцена 57.
Парк. Хье Йонг чака Бонг Су.
Не го е чувала от 5 часа, той не идва на срещата им.
Какво става?
Сцена 121. Болничен коридор.
След като не е чувала и виждала Бонг Су повече от 3 месеца,
Хье Йонг пристига в болницата…
Бонг Су! Глупак такъв!
Защо не ми се обади?
Как можа да ми го причиниш?
Това ли е краят?
Какво?
Аз… Аз те… оби…
Бонг Су.
Защо не можа да кажеш, че ме обичаш…
По-трудно ли е от смъртта?
Какво? Защо трябва да умирам?
Какво правиш?
Плачеш ли? - Разбира се, че не.
Това е сценарият ми.
Кога си го писала?
Докато бях в Анмюн До.
Беше ми мъчно за теб.
Толкова ли ме мразеше, че реши да ме убиеш?
Целият ли го прочете? Какво мислиш? Добър ли е?
Не е лош.
Защо главният герой
не призна на любимата си, че я обича?
Тогава си мислих за един конкретен човек.
Знаеш ги какви са този тип мъже. И пред смъртта не могат да го кажат.
Об… оби…
Това не се казва, показва се.
Според кого?
Както и да е, краят не ми харесва. Твърде тежък е.
Да, и аз не съм му голям фен. Мръдни се.
Хайде да излезем да потренираме. Днес овладях дишането на Ламаз.
Ще дишам после. Трябва да го пренапиша.
Стига глупости. Давай да тренираме.
Кое е по-важно бебето или работата?
Голяма си напаст! Спри да ми досаждаш, разкарай се!
Как можа да го изключиш! Загубих всичко!
Така става като не ме слушаш!
Искаш бебето ни да пострада ли?
Как можа да го кажеш?
Не, просто…
Упорита си като магаре.
Хье Чан, хайде да излезем за малко.
Къде?
Наблизо.
Какво ти става?
Какво ти щукна изведнъж?
Спомняш ли си като те хванаха да прескачаш оградата на училището
и трябваше да ходиш жабешката?
Опъна кабела нарочно, нали? - Не, не беше нарочно.
Страх ме е…
Защо? Аз съм до теб.
Странен си.
Когато отидох да те търся,
видях, че дървото, под което беше нашата капсула на времето, го няма.
Трябва пак да ги заровим.
Направим ли го, ти ще си моя, докато станеш на пръст, нали така?
Ако не отрежат и това дърво,
може би…
Хье Чан,
заради теб
ще смекча характера си и ще бъда по-спокоен.
Заради теб ще откажа и цигарите…
Заради теб, за първи път признах пред света,
че имам жена.
Има ли още нещо, което да искаш да чуеш от мен?
Не, думите не са важни.
Показвай ми го от време на време.
Направи всичко това, за да ти го покажа?
Никога няма да разбереш.
Това е тайна, която само небето и земята знаят.
Кажи ми честно, преметна ме, нали?
Как разбра? - Какво? Ела тук!
Спри, стой на място!
Бонг Ман…
След всичко това разбрах,
че не бих могла да те напусна
никога.
Мислех, че ти си причината да се откажа от мечтите си,
но всъщност, това е просто извинение.
Хье Чан…
Ако всичко това не ни се беше случило,
никога нямаше да оценя
красивите ни спомени
от последните 11 години.
Нямаше да разбера, че ти си единственият човек на този свят,
който не бих заменил.
Въпреки че всички се радваха на възвърналата се памет на Хье Йонг,
истината е, че тя искаше да провери любовта на Бонг Су.
Ало. Да.
Знам, че с предишния сценарий се изложихте, но тук случаят е друг.
Режисьор Чанг Джи Хо иска да започне снимките в най-скоро време.
Благодаря ви, кастингът на актьорите мина ли вече?
Бих искала Санг Йонг да поеме главната мъжка роля.
И не защото ми е съпруг… - Причината да се захванем,
е, че много харесахме сценария, Канг Санг Йонг няма нищо общо.
И така да е, Канг Санг Йонг е първообразът на героя.
Разбирам ви… Ще поговоря с директора, става ли?
Лельо, дай му още един шанс, моля те.
Прочетох сценария, докато идвах насам,
и съм убедена, че Санг Йонг би бил идеалният избор за ролята.
Първо измиваме добре фасула,
а после го варим на слаб огън…
Как успя да го разсипеш!
Дойде ли? Исках да сготвя фасул.
Бонг Ман, имам страхотна новина.
Каква? Ще си имаме момиченце?
Ще е принцеса, нали?
Не, харесаха сценария ми
и искат да заснемат филм по него!
Сериозно? Това е чудесно!
Поздравления!
Знаеш ли кой ще изпълнява главната мъжка роля?
Не. Кой? - Най-голямата звезда на Корея,
Канг Санг Йонг!
Не… Скоро ще поставяме нова пиеса.
Какви ги дрънкаш? Настоях да си ти.
Защо? Да съм ти казал, че искам да участвам във филма?
Не, но това е нашата история!
Въпреки това, не искам.
Добре тогава, не ми оставяш друг избор.
И аз ще се откажа.
Бебчо, съжалявам…
С парите от сценария
исках да ти купя дрешки и храна…
Хье Йонг, остани, моля те.
Страх ме е.
Бонг Су…
Г-н режисьор! - Да, какво има?
Изражението на Джи Йонг е малко сковано.
Когато се обръща да го погледне, трябва да е с повече чувство в очите.
Не беше ли така? На мен ми хареса.
А вместо целувка,
тук не е ли по-добре да се прегърнат?
Какви ги говорите? По сценарий трябва да се целунат.
Ще го следваме.
Сценарият може да се пренапише по всяко време.
Така е добре. Ще работим по него, разбрано?
Хайде всички, дайте най-доброто от себе си!
Добре, готови… Камера!
Коремът ми.
Бебето ли идва? Коремът ми…
Хье Чан. - Боли! Коремът ми…
Коремът ми…
Ето, дръж това. Поиграй си. Връщам се веднага.
Не плачи, не плачи, моля те, бебче.
Добре, добре…
Пари…
Не плачи, пари, пари…
Джин Сол, моля те, помогни на мама и тате, става ли?
Едно бебе не можеш да гледаш. Защо я караш да плаче?
Какво става? Изгорил си пелените?
Едно нещо свърши като хората!
Искам да съм вдовец.
Превод: hiazma Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2012